El vici (2018) és una obra sobre l’addicció a internet. La seva ambientació és futurista i propera alhora. La història es desenvolupa en un psiquiàtric a la muntanya on es rehabiliten personatges peculiars: un polític estressat, un bromista que no calla, una wonder woman i una noia existencialista excessivament refinada. Som davant un experiment virtual i social creat i escrit online. El vici inclou més de mil de tuits penjats a la xarxa. Atesa la popularitat d’internet, l’autora va considerar que li seria adient una escriptura col·lectiva. Qui sap, és possible que aquest llibre contingui algun tuit vostre. Del que no dubtem és que teniu mòbil i que, poc o molt, n’esteu viciats...

Núria Perpinyà és escriptora i professora de Teoria Literària i Literatura Comparada a la Universitat de Lleida. Les seves novel·les i el seu teatre presenten la nostra realitat de manera lúcida i irònica. Cadascuna de les seves obres planteja un joc al lector i un exercici experimental per pensar i divertir-nos. Perpinyà defuig els tòpics i busca motius i espais poc explorats en literatura. Un bon error (1998) és un thriller científic i psicogai. Una casa per compondre (2001) reflexiona sobre l’arquitectura a través d’una pianista que busca pis sense èxit («digues-me quina casa tens i et diré qui ets»). Mistana (2005) és un cant enfollit a la boira. A Els privilegiats (2011) els zeladors se’n fumen dels quadres que vigilen. A Els Cal·lígrafs (2011) assistim al tancament d’una càtedra erudita excel·lent però poc lucrativa pel sistema. Al vertigen (2012) és una novel·la romàntica alpinista d’uns amors obsessius. Com a assagista, Perpinyà defensa el perspectivisme crític. Té estudis sobre Gabriel Ferrater, l’Odissea i la cultura artística dels segles xviii i xix com Ruins, Nostalgia and Ugliness (2014) o Más que una máquina (2010) que obtingué el premi internacional d’assaig Siglo XXI de Mèxic.